---
name: Orión (Orion)
created_by: 8mag
created_date: 2020-09-23 20:52:37.801852
updated_by: 8mag
updated_date: 2020-09-23 20:52:37.801867
---
Orión je klenotom našej zimnej oblohy a zo všetkých súhvezdí je tým najvýraznejším, nie je možné ho prehliadnuť. Základný obrys súhvezdia tvorí sedem hviezd. Lovcovým opaskom je v strednej časti súhvezdia nápadná línia troch hviezd 2m dotýkajúca sa nebeského rovníka, kulminujúca počas neskorých zimných večerov chladného januára. Nazývajú sa Mintaka, Alnilam a Alnitak. Medzi nimi sa nachádza bohatá hŕstka hviezd 5-8m, ktoré sa spoločne označujú ako Collinder 70. Pravé rameno vyznačuje hviezda Betelgeuse, ľavé Bellatrix. V pravom kolene je umiestnený Rigel, v ľavom Saiph. Pod opaskom visí meč tvorený líniou troch hviezd. Okolo hviezdy θ Orionis, ktorá je širokou dvojhviezdou rozoznateľnou v triédri a ktorej západný spoločník θ1 Orionis je známou viacnásobnou hviezdou systému Trapéz, je voľným okom vidieť Veľká hmlovina v Orióne (M42). Nad spojnicou Betelgeuse–Rigel leží trojuholník troch hviezd, ktorý predstavuje lovcovu hlavu. Na ľavej strane oblúk slabších hviezd pripomína kyjak, na pravej lovcov štít.

![<]($IMG_DIR/cons/Ori.png)
Orión sa rozprestiera na oboch stranách rovníka, je teda celý viditeľný okrem oblastí blízkych pólom z väčšiny pozorovacích miest na Zemi. Súhvezdie ponúka širokú a bohatú zbierku vesmírnych atrakcií, či už pre ďalekohľady alebo malé triédre. Hlavným exponátom je Veľká hmlovina v Orióne, považovaná mnohými za najkrajšiu difúznu hmlovinu na oblohe a za jeden z najkrajších objektov viditeľných v ďalekohľade. Mnohé ďalšie hmloviny môžu byť pozorované v nekonečne veľkom komplexe plynu a prachu, ktorý pokrýva väčšiu časť Orióna. Celá oblasť je popretkávaná medzihviezdnou hmotou a pokladá sa za rodisko hviezd. Mnohé dvoj-, troj- a viacnásobné systémy majú väčšinou modrobielu farbu, pretože sú mladými hviezdami, ktoré boli len nedávno zrodené v Oriónovom komplexe.

![<]($IMG_DIR/cons/Ori_1.jpg)
V severnej časti Orióna sa spájajú dve vetvy Mliečnej cesty z Blížencov a Býka a smerom ďalej sa Mliečna cesta začína postupne rozširovať. Na východnej strane siaha bočným pohľadom takmer k Prokyónovi z Malého psa, západný okraj prechádza okolo hviezdy Betelgeuse a je o niečo kontrastnejší. Mierne na severozápad je voľným okom vidieť riedka otvorená hviezdokopa Collinder 69, ktorá pôsobí hmlistým dojmom. Vyniká v nej nápadný trojuholník jasnejších hviezd λ (3m), π1 a π2 Orionis (4m). Podľa niektorých pozorovateľov je na veľmi tmavej oblohe okolo nich vidieť voľným okom rozsiahla emisná hmlovina Sharpless 2-264. Tá je obklopená prstencom s priemerom asi siedmich stupňov skladajúcim sa zo sústavy tmavých hmlovín. Nie náhodou sa preto hlavne na fotografiách prezýva ako Prsteň okolo λ Orionis. Pravda ale leží niekde uprostred. Sama hmlovina je totiž pokrytá nakopením veľkého množstva nerozlíšiteľných hviezd ďaleko za hranicou viditeľnosti a okolité tmavé hmloviny ohraničujúce tento hviezdny oblak tak vytvárajú iba predstavu umelého kruhového vzhľadu skutočnej hmloviny.

